Om de satte dit Steven Avery...
STEVENS FÖRSVARSADVOKAT
...då är frågan om Brendans mål också är en charad?
Det är den slutliga frågan.
Kommer juryn att tro på att han erkände ett brott
som han aldrig begick... Ett mord han aldrig utförde?
EN DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
Det är två frågor som åklagaren kommer att be er besvara.
Nummer ett: Var han där?
INLEDNINGSANFÖRANDEN
Och nummer två: Hjälpte han till?
ÅKLAGARE CALUMETS DISTRIKTSÅKLAGARE
Var han där och hjälpte han till?
Ni kommer att få höra att det inte var något ovanligt
med förhöret med Brendan Dassey 1 mars.
Vi ska visa er hela erkännandet från början till slut.
Det tar ungefär fyra timmar.
En del detaljer kan vara upprörande.
Vi måste ge er dessa detaljer.
Vi måste spela hela redogörelsen för er.
Er uppgift är att avgöra
om redogörelsen kan anses trovärdig.
Vi ska kort gå igenom vad Brendan Dassey säger 1 mars.
Brendans version av vad som hände Teresa Halbach.
Brendan Dassey kommer att berätta, ibland ingående,
om hur han närmade sig morbror Steves hus.
Redan innan han knackar på hör han skrik.
Brendan ser Teresa fastspänd med hand- och fotbojor i sängen.
DASSEY SER TERESA FASTSPÄND I AVERYS SOVRUM (NAKEN)
Med våld genomför han ett samlag med Teresa Halbach.
Efter våldtäkten får han beröm av Avery som säger: "Så gör man."
Sedan diskuterar Steven och Brendan
om och hur de ska döda Teresa Halbach.
Steven Avery knivhugger offret.
Brendan Dassey får kniven av Steve och skär Teresa i halsen.
Vi kommer att bevisa att uppgifter som allmänheten inte kände till,
saker som polisen inte visste om,
tillhandahölls av en ung man som befann sig på brottsplatsen.
Var han där? Absolut.
Hjälpte han till? Absolut.
Det är viktigt att komma ihåg vem den tilltalade är.
Ni kommer att höra bevisning som gäller Steven Avery...
BRENDANS UTSEDDA ADVOKAT
...hans DNA, hans blod i bilen,
kulfragmentet som hittades i hans garage,
bilnyckeln som hittades i hans sovrum.
Ni kommer inte att höra någon sådan bevisning om Brendan Dassey.
Det finns inget DNA. Inget blod.
Ingen saliv.
Ingen svett.
Inget hår. Ingenting.
Inga vetenskapliga bevis som pekar på Brendan Dassey.
Det här är Brendan Dasseys rättegång, inte Stevens rättegång.
Det handlar om en 16-årig high school-elev
med en kognitiv förmåga under genomsnittet,
och en läsförmåga som motsvarar årskurs fyra.
Det handlar om ett blygt, inåtvänt,
socialt handikappat, lättpåverkat barn.
Ni kommer att se att Brendan träffar två erfarna, intelligenta,
vuxna polismän.
Ibland är de som kompisar för att få de svar de vill ha.
Andra gånger drar de sig undan
när Brendan inte ger dem de svar de vill ha och förväntar sig.
Det är som en ny hundvalp.
När han gör som de vill, får han en klapp på huvudet och godis.
"Bra, Brendan. Bra jobbat. Duktig pojke."
Men när de inte får det de vill ha: "Nu går vi, Brendan.
Om du inte berättar det vi vill höra."
Om ni tittar noggrant på videorna, så ser ni vad de verkligen är.
Jag tycker att de är skräp.
Jag älskar dig, Brendan!
Det första vittnesmålet är från en polis
som var i Marinette och pratade med Brendan
någon gång mellan 4 november och 10 november.
De pratade med honom två gånger så de har nog båda redogörelserna.
En var skriftlig och en spelades in.
1 DAG EFTER ATT TERESAS BIL HITTADES
Förra måndagen, såg du den här tjejen?
-Jag var i skolan. -Okej.
Efter skolan kom du hem.
Har du sett henne tidigare?
Jag fick veta det på torsdagen, för min mamma ringde
och sa att jag skulle slå på teven.
-Okej. -Hon var försvunnen.
Du blev avsläppt, och nån stod på åkern
och fotograferade en skåpbil... Det minns du väl?
Busschauffören minns det, ungarna på bussen minns det.
Tjejen som tog kort, minns du det?
Jag tittade inte på...
Jag tittade inte på åkern.
Det är antingen ja eller nej. Jag försöker inte ge dig idéer.
Berätta om hur mr Dassey uppträdde...
MARINETTES SHERIFFMYNDIGHET
...under förhöret.
Jag förhör många och mr Dasseys uppförande var...annorlunda.
När det gällde detaljer om Teresa Halbach, Steven Avery,
vad som hände den dagen, så satt han där med böjt huvud, inåtvänd och orörlig.
Det var ett uppförande som jag, baserat på många års erfarenhet,
har sett när jag förhört personer.
Han brottades med en inre konflikt. Han dolde något.
Det skulle inte bli tio minuters förhör om vad han såg.
Det var någonting mer.
BRENDANS UTSEDDA ADVOKAT
Jag antar att du håller med mig om...
...att du inte har någon examen,
eller utbildning,
för att kunna veta varför individer reagerar som de gör.
Du är inte psykolog.
-Jag är inte psykolog, det stämmer. -Okej.
Och definitivt inte barnpsykolog.
Jag är inte barnpsykolog, det stämmer.
Okej. Du hade väl aldrig träffat denne unge man tidigare?
-Nej. -Du visste inget om hans beteende
inför lärare till exempel.
-Nej. -Du visste inget om hans beteende
inför personer som du själv, personer med auktoritet.
-Inte före vårt samtal, nej. -Okej.
Du hade ingen aning om ifall du hade att göra med
en typisk tonåring
eller en tonåring med vissa begränsningar. Stämmer det?
-Ja. -Okej.
Och du nämner ingenting om hans uppförande i din rapport.
Nej.
Så du måste lita helt på ditt minne
-när du beskriver hans uppförande. -Ja.
Okej, och det var 16 månader sedan?
-Ja. -Okej.
Han gör ett bra jobb. Ett riktigt bra jobb.
KRIMINALPOLIS CALUMETS SHERIFFMYNDIGHET
Om du tänker tillbaka till 20 februari 2006,
vad hade ni utredare för planer...
ÅKLAGARE
...när det gällde förhör med andra i familjen Avery?
För att göra en noggrann utredning,
behövde vi prata med alla som hade tillgång till
-eller bodde på egendomen. -Okej.
Vem var den första som förhördes en andra gång?
Vad jag minns var det troligen Kayla.
Kayla är Stevens brorsdotter och Brendans kusin.
Hon var 14 år då.
KAYLA AVERY INTERVJUAS
Förhöret gällde först Steve Avery
och Kayla berättade om sitt förhållande till Steve Avery.
I slutet av intervjun,
så nämnde Kayla plötsligt
att hon hade en kusin som hette Brendan
och som hade "betett sig konstigt".
Brendan hade börjat gråta okontrollerat.
Hon sa också att han hade gått ner nästan 20 kilo i vikt.
Vad gjorde ni sedan, baserat på den informationen?
Vi bestämde oss för att prata med Brendan igen.
Och när gjorde ni det?
27 februari 2006.
MISHICOT SKOLA
Jag och agent Fassbender åkte till skolan
och där träffade vi mr Dassey.
Brendan, vi vet att på Halloween,
hjälpte du honom med en brasa.
Vad såg du i brasan?
Grenar, ett skåp och några däck.
Såg du några kroppsdelar?
Det var några sopsäckar där.
Jag och Mark är poliser.
Men inte just nu.
Jag är pappa till ett barn i din ålder.
Jag skulle gärna vilja ge dig en kram,
för jag vet att du lider.
För jag är säker på att du såg nånting i brasan.
Berätta.
Jag lovar att vi inte kommer att svika dig.
Jag kommer att stötta dig.
Brandgropen var inte större än det här bordet.
Jag har svårt att tro att om det fanns en kropp där,
att du inte såg nånting. En hand, en fot, ett huvud, hår.
Du såg några kroppsdelar. Berätta vad du såg.
-Det är okej att berätta. -Berätta vad du såg.
Tår.
Efter förhöret kontaktade vi distriktsåklagare Kratz
och informerade honom om vad vi hade hört.
Mr Kratz begärde att vi dokumenterade förhöret bättre,
så vi arrangerade ett besök på Two Rivers polismyndighet...
FÖRHÖR MED BRENDAN DASSEY UTFÖRT AV WIEGERT OCH FASSBENDER
...där förhöret kunde spelas in på video.
Var befanns sig den tilltalades mamma, Barb Janda, vid det tillfället?
Vi talade med Barb innan förhöret ägde rum
och indikerade att hon hade rätt att vara närvarande om hon ville.
Hon tackade nej.
Hon väntade i ett väntrum på polisstationen
medan vi höll förhöret.
Okej. Så...
Efter de två förhören,
betraktade ni honom som misstänkt?
Det var första gången Brendan hade placerat sig själv på brottsplatsen,
vid brasan.
Jag betraktade honom fortfarande som ett vittne,
vittne till något fruktansvärt.
Han sa att han såg kroppsdelar i brasan.
Jag såg tårna
Vi betraktade honom som vittne.
Brendan Dassey (Underskrift, frivilligt vittnesmål)
Vi hörde tidigare av specialagent Fassbender
att den tilltalade och hans mamma
fick bo på Fox Hills-hotellet i Mishicot.
Hur kom det sig?
Först och främst så tänkte vi på säkerheten.
Vårt jobb är att skydda människor.
Med tanke på informationen vi fick,
om det fanns någon annan på Averys egendom
som kunde ha fått reda på det och som kanske var inblandad,
så kunde hans säkerhet vara hotad.
Någon skulle kunna försöka skada honom.
Så för säkerhets skull
ordnade vi boende på annat håll än egendomen.
Hade du någon uppfattning om huruvida den tilltalade
hade berättat allt han visste vid det tillfället?
Jag hade känslan av att han inte hade gjort det.
Han visste mer, för varje gång vi pratade med honom,
så berättade han lite mer.
Planerade ni att förhöra den tilltalade på nytt?
Ja. Det blev 1 mars.
FÖRHÖR MED BRENDAN UTFÖRT AV WIEGERT OCH FASSBENDER
Vi kontaktade Brendans mamma igen
och sa att vi vill ta med Brendan
till Manitowocs sheriffmyndighet,
för att spela in ett förhör med Brendan
för att se vad mer han visste eller vad mer han hade sett.
Det var uppenbart att han visste mer än det han sa.
Jag vill bara gå igenom det här snabbt igen.
Minns du dina rättigheter? De jag läste upp för dig?
-Ja. -Vill du fortfarande prata med oss?
-Ja. -Okej. Jag ville bara vara säker.
Brendan, koppla av lite.
Målsägaren spelar upp de första 3 timmarna och 24 minuterna
av inspelningen från 1 mars för juryn.
Brendan?
-Varsågod. -Tack.
Ingen orsak.
Vi har kommit överens om att resten av samtalet
inte innehåller några relevanta frågor till den tilltalade,
och jag tror att vi var överens om att stoppa bandet här.
Instämmer försvaret?
Ja, herr ordförande.
Okej.
Juryn ser inte den sista timmen och 38 minuterna av inspelningen,
som inkluderar att Brendan berättar för sin mamma
att poliserna "mixtrade med [hans] huvud".
Videobandet idag... visade mig...
URSÄKTAD AVERY-JURYMEDLEM
-Han var inte... -...att polisen försökte få honom
att hitta på en historia.
-Det är personligt. -Det verkar så.
Han sa flera gånger till mig att han inte gjorde henne nåt.
-Att han fortfarande är oskuld. Jag vet. -Det finns inga DNA-bevis.
Det finns inga DNA-bevis som visar att han var i huset.
Det finns inga spår av henne i Stevens hus.
-Nej. -Det finns inga DNA-bevis.
Det var det viktigaste.
Om det gick till som Brendan påstås ha sagt,
då skulle det finnas DNA-bevis där. Blod, nånting.
Det var som Mark Wiegert i vittnesbåset.
Han sa att jag hade tackat nej till att vara med.
Jag ville vara med. Men jag fick inte.
Så han ljuger i vittnesbåset.
Vet du hur många gånger
du eller agent Fassbender, den 1 mars,
på videon som vi såg idag...
...antydde eller sa rakt ut till Brendan att han ljög?
Nej, jag vet inte hur många gånger.
Skulle det överraska dig att fler än 75 gånger
under förhöret, så sa du eller Fassbender
någonting som antydde eller sa rakt ut
att han ljög?
Vi sa flera gånger att vi inte trodde på det han berättade, ja.
Vet du hur många gånger
efter att ni hade sagt att han ljög
som han ändrade sina svar?
Nej, det vet jag inte.
Titta på det mittenstycket.
"Fassbender uppmuntrar Brendan att säga saker
som kan få Brendan att framstå lite dåligt...
...för att han ska bli trodd."
Han säger: "Berätta sanningen, utelämna inget,
hitta inte på någonting."
Men han fick faktiskt höra:
"Det kan få dig att framstå lite dåligt
eller få dig att verka mer inblandad än du vill vara.
Det är svårt, men det kan vara bra att säga sånt,
för då är det tydligt att du talar sanning."
Ja, det sades. Det ingick i försöket att bryta ner barriärerna.
Men uppmuntrar det inte honom att säga något
-oberoende av om det är sant eller ej? -Nej.
En auktoritetsperson säger åt honom:
"Om du säger något som inte gynnar dig, då kanske vi tror dig."
Nej, jag skulle inte beskriva det så.
Polisen lär sig en teknik...
BRENDANS UTSEDDA ADVOKATER
...från ett företag i Chicago, Reid.
De lär sig att få fram erkännanden,
snarare än sanningen.
Polisen tror att det är samma sak.
Att erkännande och sanning är samma sak.
Men så är det inte. Sanningen är vad som hände.
Ett erkännande är inte nödvändigtvis vad som hände.
Ni anklagade honom under förhöret
för att ha skjutit Teresa, eller hur?
Och det nekade han till under hela förhöret.
Men sanningen är den...
...att du inte vet om det är sant eller inte?
-Om han sköt Teresa eller inte? -Det stämmer.
Jag vet att han var där när hon blev skjuten.
-Om det var han som tryckte av... -Låt mig stoppa dig där.
Du vet att han var där, för att han sa det, eller hur?
Och på grund av bevisen.
Okej...
Handbojorna, kulorna, hylsorna, spadarna, sätet,
allt som åklagaren har visat upp...
Inget av föremålen har fingeravtryck, DNA
eller andra vetenskapliga bevis som kopplar Brendan Dassey
till Teresa Halbachs död, ja eller nej?
Det stämmer. De hade fem dagar på sig att städa.
Jag tyckte att Wiegert gjorde ett fantastiskt jobb.
Vi har berömt polisen hela tiden.
TERESAS BROR
Vi älskar polisen.
Den andra familjen gör inte det, men...
Vi är skyldiga dem mycket för allt arbete de har gjort
för min familj och för Teresa.
Han har aldrig varit illa ute förut.
Han var alltid en snäll pojke.
Skolan vill att han kommer tillbaka.
Min son säger alltid: "Det är Marks fel."
Och det tror jag också.
KRIMINALPOLIS CALUMETS SHERIFFMYNDIGHET
Förhörde ni Kayla Avery på nytt?
Ja, kort efter att Brendan hade gripits.
FEBRUARI
KAYLA AVERY FÖRHÖRS
Jag tror att det var 7 mars 2006.
KAYLA AVERY FÖRHÖRS PÅ NYTT
Kayla berättade ganska mycket den gången.
Hon indikerade att Brendan hade berättat för henne
att han hade hämtat posten och sedan gått till...
...Steven Averys hus.
Och att han gick in i huset
och såg Teresa Halbach fastspänd i Steve Averys sovrum.
Kayla berättade att Brendan beskrev att han såg kroppsdelar
senare den dagen eller kvällen...
...i brasan bakom Steve Averys hus.
God morgon.
BRENDANS KUSIN
-Hur gammal är du, Kayla? -15.
Och hur är du släkt med Brendan?
Vi är kusiner.
Min pappa är Barbaras bror, och Brendan är Barbaras son.
Okej, bra.
Jag vill att du tänker tillbaka till december 2005.
Hade du ett samtal med Brendan om Teresa Halbach?
-På sätt och vis. -Okej.
Kan du berätta om samtalet med Brendan?
Ja...
Inte i december, i november.
Okej. Berätta om det.
Vi hade en födelsedagsfest.
Han satt i hallen hos oss och han bara satt där.
En av mina kompisar såg att han grät och hon sa till mig,
så jag gick dit och frågade vad som var fel.
-Han bara ryckte på axlarna. -Okej. Och vad sa du sedan?
Jag frågade om det handlade om Steven.
Han bara ryckte på axlarna.
Jag sa: "Du kan prata med mig."
Sen gick jag in på mitt rum igen.
Berätta om samtalet du hade med Brendan om Steven.
Vi pratade inte om det.
Berättade du inte för skolkuratorn om ett samtal du hade med Brendan?
-Jo. -Okej.
Och du berättade väl för Wiegert och Fassbender
om det samtalet, eller hur?
De två som sitter där?
Känner du igen dem?
-Ja? -Ja.
Okej.
Du berättade för dem om ett samtal du hade haft med Brendan
om brasan och vad som fanns i brasan.
Berätta om det.
Jag minns inte.
Okej. Kayla, lämnade du en redogörelse till poliserna?
-Ja. -Okej.
Kayla, jag visar dig något
som kallas bevisföremål 163. Kan du ta det, tack?
Okej.
Jag kommer att ställa några frågor.
Är det redogörelsen som du lämnade till Fassbender och Wiegert?
-Ja. -Okej.
Hjälper det dig att minnas?
-Ja. -Okej.
Vad sa Brendan om brasan?
Dra mikrofonen lite närmare så att vi hör dig.
Han sa ingenting. Jag...
Jag hittade på det. Förlåt.
Okej. Vad hittade du på?
Berätta vad du hittade på.
Att han hade sett kroppsdelar.
Han såg inte... Jag...
Han berättade inget sånt,
eller att han hade sett Teresas kropp eller nåt sånt.
Okej.
Du sa också i ett annat samtal den dagen
att Brendan hade sett Teresa vid liv i Stevens hus
och att hon var fastspänd på en stol.
-Ja, men det är inte sant. -Okej.
Hittade du på allt för att ställa till problem för Brendan?
Nej, jag vara bara förvirrad över allting.
Inga fler frågor.
Hade du hört en del nyheter om vad som hade hänt med Teresa Halbach?
-Ja. -Var det...
Det var väl svårt att undgå att höra om det?
Ja.
10 NOVEMBER, 2005
Hemska detaljer blev kända igår.
Ben och tänder från en kvinna hittades på Averys egendom.
Polisen hittade benrester och tänder på Averys egendom.
5 DAGAR FÖRE KAYLAS REDOGÖRELSE
Enligt Brendan Dasseys redogörelse kom han hem från skolan
och gick till Steven Averys hus med posten.
Dassey berättade att hans morbror Steven
hade Teresa Halbach fastspänd naken på sängen.
De fortsatte att tortera och strypa henne med händerna.
De lade sedan hennes kropp i en brandgrop,
kastade sängkläder på elden
och kastade en del av kvarlevorna i ett närbeläget grustag.
Kände du till brandgropen bakom Stevens garage?
-Ja, jag hörde om den på nyheterna. -Läste du om den?
-Ja. -Okej. Läste du att de hade hittat
-kroppsdelar där också? -Ja.
När de pratade med dig,
frågade de specifikt om brandgropen och kroppsdelarna?
-Ja. -Okej.
Så när du berättade för dem att du hade sett kroppsdelar,
så var det som svar på en fråga de ställde om det?
Ja.
Tror ni att det pratas inom familjen, eller att de är i maskopi med varandra,
och att de ändrar sina berättelser?
Jag tror att hon försöker skydda en familjemedlem.
De flesta familjer skulle nog göra det.
Men allvaret i...
Om hon försöker skydda Brendan
genom att inte säga hela sanningen i vittnesbåset,
det är ganska allvarligt.
Det är mycket allvarligt.
Hon borde berätta vad hon vet, men det gjorde hon inte.
Hon valde att ljuga i vittnesbåset.
Det var hennes val och jag tror att juryn märkte det,
och det är inte mycket vi kan göra åt det.
Vi tror att Brendan kommer att vittna.
Om han ändrar sig i sista sekunden, så är det hans val.
Jag vet inte hur Brendan kommer att klara ett korsförhör.
Han kanske bara drar sig in i sitt skal.
Jag kan tänka mig att han kanske inte ens svarar,
så det kan bli intressant.
Jag tror...
Jag tror inte att Brendan är det viktigaste här,
men den person man ser i rättssalen varje dag,
som sitter och stirrar på sina fingrar?
Det är Brendan. Det är inget skådespel.
Det är verkligen Brendan.
Han är ingen sofistikerad person.
Han gör sig inte till för någon.
Lyft höger hand.
Svär du högtidligen att det vittnesmål du ska avge
är sanningen, hela sanningen, och inget annat än sanningen?
-Ja. -Varsågod och sitt.
Var vänlig säg ditt namn och stava det.
Brendan Dassey. D-a-s-s-e-y.
-God morgon, Brendan. -God morgon.
-Hur gammal är du, Brendan? -17.
Var bodde du 31 oktober 2005?
Hos mamma.
Vilka andra bodde i området?
Jag och min familj,
-Steven, Chuckie, min mormor och morfar. -Okej.
Steven är din morbror, eller hur?
-Ja. -Och var bodde han i förhållande
-till ditt hus? -Bredvid.
Hur långt från ditt hus?
Några hundra...
Mellan 100 och 300 yard bort.
Okej. Yard eller fot?
Förstår du skillnaden?
-Inte riktigt. -Okej.
Var det längre bort än en fotbollsplan?
-Nej. -Okej.
Så mindre än en fotbollsplan bort.
Ja.
31 oktober 2005, var det en vanlig dag?
Ja.
Gick du hem direkt efter att ha klivit av bussen?
Ja.
Vad gjorde du när du kom hem?
Jag spelade videospel.
Vad gjorde du efter det?
Jag åt nånting. Mat.
Okej. Vad gjorde Blaine?
Han var i köket och höll i sin väska.
-Skulle han ut? -Ja.
-Vad skulle han göra? -Bus eller godis.
Okej. Vad gjorde du när du hade ätit?
Jag gick in i mammas rum och pratade med henne om...
Jag frågade henne...
Hon sa att hon och Scott skulle hälsa på hans mamma på sjukhuset.
Vad gjorde du när din mamma hade åkt?
Tittade på tv.
Vet du hur länge du tittade på tv?
Till klockan 18.00 när telefonen ringde.
Vem ringde?
Blaines chef.
Vet du säkert att klockan var 18.00 när han ringde?
Ja.
Hur vet du det?
Han ringde när mamma hade åkt.
-Så någon gång efter 17.30? -Ja.
Okej.
Vad gjorde du sen?
Jag tittade på tv tills telefonen ringde...kring sju.
Okej, och vem ringde då?
Steven.
Vad ville han?
Han ville att jag skulle komma över till brasan.
Vad gjorde du när du kom dit?
Han sa att han ville städa upp på området,
så vi körde runt och plockade upp saker.
Okej. Vilken typ av saker?
Trä, däck, ett gammalt skåp och en bilstol.
Var det sånt som låg på området?
Ja.
Kastade ni det på elden?
-En del. -Vad gjorde ni med resten?
La det på hög... La det på hög bredvid elden.
Så ni tittade på brasan en stund?
-Ja. -Vad gjorde ni?
Jag minns bara att Steven pratade om ett telefonsamtal
från Jodi.
När du kom hem, var någon annan hemma då?
Nej.
Pratade du med din mamma?
-Ja. -Hur pratade du med henne?
Hon ringde på den fasta telefonen.
När gick du och lade dig?
När jag hade pratat med mamma.
Efter 31 oktober 2005...
...gick du ner i vikt?
-Ja. -Hur mycket?
Tre...kanske fem kilo.
Var det med flit eller...?
-Nej. -Så du försökte inte gå ner?
-Jo, jag försökte. -Okej.
Varför försökte du gå ner i vikt?
Folk kallade mig tjock,
och jag trodde att min första tjej gjorde slut
med mig på grund av min vikt.
-Din första tjej någonsin? -Ja.
Okej.
-Har du någonsin sett Teresa Halbach? -Nej.
Men du känner väl till namnet?
Ja.
När hörde du hennes namn eller såg hennes foto första gången?
När hon rapporterades som saknad.
Hur hörde du talas om det?
Min mamma ringde och sa att jag skulle slå på nyheterna.
-Okej, så du såg det på tv? -Ja.
Jag har inga fler frågor.
Att se honom i kedjor...
BRENDANS PAPPA
...det gör mig illamående, för jag vet vad han är för slags pojke.
Jag är glad att se honom.
Han uppskattar att jag är här.
Jag ser det i hans ögon.
Han hade en dröm om att han skulle upp och vittna
och när allt nästan var över,
så kom en svartklädd person och när de tog av huvan
så var det Teresa och hon levde.
Allt var bara ett skämt.
Mr Dassey, jag ska spela upp en sak för dig
och jag ska ställa några frågor.
Okej.
Varför gick du dit?
-Jag vet inte. -Varför ringde du inte larmnumret?
Eller berättade för mig när jag kom hem?
15 MAJ, 2006 TELEFONSAMTAL
Var du rädd för honom?
Ja. Han bara...
-En minut kvar. -Vadå?
Han är starkare än jag.
Om du bara hade kommit hem och berättat.
Ja, men jag trodde att jag skulle hamna i fängelse.
-Det skulle du inte. -Jo, för att jag visste om det.
Du skulle inte ha fått mycket, Brendan.
Du skulle nästan ha blivit hjälte.
Hon skulle troligen ha överlevt.
-Skulle hon? -Ja.
Men tänk på den där på tv där en alligator åt upp en flicka.
-Jaha? -Ja.
Jag säger bara att allt du behövde ha gjort...
Jag skulle ha tagit med dig i bilen och kört iväg.
Varför berättade du inte för din mamma kl. 17.00 vad du hade sett?
-För det hade inte hänt. -Okej.
Levde Teresa Halbach klockan 17.00, Mr Dassey?
Hon var aldrig där... när jag var där.
Aldrig var då?
Jag såg henne aldrig där.
Mr Dassey, du sa till poliserna att du var där och att Teresa levde.
Ja.
Hon var vid liv.
Men det hände aldrig.
-Hittade du på det? -Ja.
Du bara råkade känna till Teresas ord?
Nej.
Hur vet du vad hon sa?
-Jag hittade på det. -Du hittade på det?
Ja.
-Du hittade på att du våldtog henne? -Ja.
Du hittade på att hon bad dig att inte göra det?
-Ja. -Att göra det rätta?
Ja.
-Att säga åt din morbror att låta bli? -Ja.
-Du hittade på det? -Ja.
Mr Dassey, sa du till din mamma på telefon 13 maj
att du hade gått över till din morbror Steven efter skolan
-innan hon kom hem? -Ja.
Och 15 maj frågar hon varför du inte berättade nåt.
Varför gjorde du inte det?
För att det aldrig hände.
Varför sa du att du gick dit?
Jag vet inte.
-Så du ljög för din mamma också? -Ja.
-Och du ljög för polisen. -Ja.
-Ljuger du här nu? -Nej.
Hur kunde du berätta så många detaljer för polisen
om vad som hände Teresa om du inte var där?
Jag vet inte.
Vad menar du med att du inte vet?
Jag kan ha läst det i en bok.
-En bok? -Ja.
Vilken bok som du har läst
handlar om...
...en kvinna som är fastkedjad i en säng,
och blir våldtagen, knivhuggen...
...och sedan kastas hennes kropp på en eld?
Vilken bok är det?
Jag tror att den hette Och han älskade dem alla.
Okej. Vem skrev den?
Jag minns inte namnet.
Mr Dassey, titta på bevisföremål 208.
Okej.
-Du ritade det, eller hur? -Ja.
Är det din skildring av Teresa Halbach fastkedjad vid sängen?
Jag förstår inte.
Är det din beskrivning?
Var det såg hon såg ut
när du såg henne i morbror Stevens sovrum?
Jag såg det inte.
Du hittade bara på det?
Som jag sa, jag tog det ur en bok.
Bevisföremål 210. Du ritade det här också, eller hur?
Ja.
Det är din beskrivning av Teresa i elden i brandgropen.
Ja.
-Hittade du på det? -Ja.
Du sa till polisen 27 februari att du såg kroppsdelar.
-Ja. -Okej.
Du sa till er kusin Kayla att du såg kroppsdelar i december.
-Nej. -Nej. Så hon hittade på det?
-Ja. -Okej.
Hur kommer det sig att både du och Kayla berättade
om kroppsdelar i brasan om ni aldrig pratade om det?
Hon kan ha hört det på nyheterna.
Vilka nyheter skulle det ha varit?
Jag vet inte.
Vilka nyheter nämnde att ni hade sett kroppsdelar?
Jag vet inte, men jag hörde att de hade hittat ben.
Vad känner du just nu?
Att jag bara vill åka hem.
Är det allt du känner nu? Att du bara vill åka hem?
Och jag är rädd.
Okej.
Känner du sorg för Teresa?
Jag vet att alla känner sorg när de förlorar någon.
Så vad känner du?
Jag tycker synd om dem.
Varför?
Jag vet hur det känns att förlora nån man älskar.
Och du hävdar att du inte hade något att göra
-med Teresa Halbachs död? -Nej.
Okej.
Varför sa du till polisen att du hade det?
Jag vet inte.
-Det var allt. -Försvaret igen.
Vilka delar hittade du på?
Det som inte hände
är det jag hittade på.
Och vad var det som inte hände?
Att jag var där före 17.00.
Att jag hjälpte honom att döda och våldta henne.
Varför ska juryn här tro på dig?
För att jag inte gjorde det.
När poliserna sa: "Det är inte ditt fel",
hur fick den kommentaren i frågan dig att känna dig?
Att jag inte skulle bli...
Att jag inte skulle bli gripen.
-Vad du än sa? -Ja.
Jag har inga fler frågor.
Jag undrade om han skulle berätta sanningen eller inte.
Jag trodde inte att han skulle göra det.
Jag hoppades att... han skulle klanta till det lite.
Jag vet inte. Det var som...
...en konstig känsla att se honom där.
När han fick en fråga han inte kunde besvara,
sa han: "Jag vet inte." Han sa inget om att svar föreslogs.
Han sa bara att han inte visste varför han svarade som han gjorde,
så det är lite korkat att vittna när det finns ett inspelat erkännande.
Hej.
Ni kommer att höra argumentet: "Det är bara bra teknik."
SLUTPLÄDERINGAR
Och det kan stämma om det gäller en person med normal,
typisk intelligens, uppförande och minne.
Men det här är inte en typisk ung man.
Han har levt här på jorden i 16 års tid...
...men han agerar inte och tänker inte som en 16-åring.
Och är det inte åklagarens skyldighet
när de kommer med dessa anklagelser
att kunna garantera er bortom alla rimliga tvivel
att den bevisning ni förlitar er på faktiskt är trovärdig?
Fäll honom inte på grund av att det var ett hemskt dåd.
Fäll honom inte på grund av att han inte kunde välja sina föräldrar.
Fäll honom inte på grund av att han inte vet...
...och att han ärligt säger det.
Vi är här av ett enda skäl. Det finns inga tvivel.
Vi är här för att den tilltalade har en konstitutionell rätt
att få sin skuld bevisad.
Det är därför vi är här, och det är det vi har gjort.
Om ni var 16 år,
och befann er i en sådan här situation...
...vilka skulle vara de värsta minnesbilderna
om ni hade upplevt det?
Det skulle vara en fastspänd kvinna, kroppsdelar i en brasa...
...blod på ett betonggolv.
Det är sådant som skulle fastna i minnet.
Och vet ni varför jag berättar det? Det var därför han erkände.
Han kunde inte leva med det.
Och det började komma fram i samtalet
med hans kusin, en jämnårig,
följt av alla trauman den vintern.
Viktminskningen, gråtattackerna,
födelsedagsfesten, och han gråter för att han är ensam.
Varför? Inte för att han har förlorat en flickvän.
Han kunde inte leva med det. Det var därför han erkände.
Den som är oskyldig erkänner inte.
Den tilltalade erkände för att han var skyldig. Han gjorde det.
Precis som Teresas livlösa kropp uppslukades av elden,
har den tilltalades oskyldighetspresumtion
uppslukats av hans egna sexuella begär.
Han ville veta hur det kändes.
Det finns bara utrymme för ett utslag och det är en fällande dom.
Vi ber att ni fäller honom.
Vi ber er att göra det rätta för Teresa.
Tack ska ni ha.
Ni får inte låta er övertygas av sympati,
fördomar eller passion.
Ni måste överväga all bevisning noggrant.
Jag ber er att hålla er plikt i minnet
och som rättskaffens medborgare komma fram till ett rättvist beslut.
Utslaget måste vara enhälligt.
Det hänger på om juryn tror på det inspelade erkännandet
eller om de tror på det Brendan Dassey sa själv
när han vittnade på måndagen, att han hittade på hela erkännandet.
-Vad tror du? -Ja, det stämmer, Shelby.
Efter nio dagar av vittnesmål, bevisning och argument,
ligger målet nu i juryns händer.
De har bara överlagt i cirka 30 minuter.
Vi vet inte hur lång tid det tar
innan de fattar ett beslut.
Domaren gav dem inga riktlinjer
för hur länge de kan arbeta i kväll.
Så vi sitter här och väntar
tills vi hör från dem.
Antingen har ett utslag eller så avbryter de
och fortsätter i morgon bitti.
MANITOWOCS HÄKTE
JURYRUM
Vad sa du?
-Utslaget... -Utslaget?
Det är dags!
Brendan. Hur känns det? Är du nervös?
Brendan.
Jag vill påminna alla närvarande om att det här är en rättssal.
Domstolen förstår att målet väcker starka känslor,
och är av stor vikt för alla inblandade.
Högljudda utbrott eller känsloyttringar tolereras dock inte.
Överträdelser leder till avvisning från rättssalen.
Åtalspunkt ett: "Vi finner den tilltalade, Brendan R. Dassey,
skyldig till mord av första graden."
Åtalspunkt två: " Vi finner den tilltalade, Brendan R. Dassey,
skyldig till likskändning."
Åtalspunkt tre: "Vi finner den tilltalade, Brendan R. Dassey,
skyldig till sexuellt övergrepp av andra graden
den 31 oktober 2005."
-Nej. -Varför inte?
De har gett mitt barn livstid.
Var det Steves fel?
-Fick du med det? -Ja.
Vi förlorade.
Sluta!
Vad fan? Kan ni dra åt helvete?
Låt henne vara i fred.
Ni är korkade jävlar allihop.
Låt henne vara!
Försvinn härifrån!
Ni respekterar familjen Halbach, men inte henne?
Vad fan är det med er?
Vill ni att jag ska säga nåt?
Jag tror att familjen Halbach låg bakom allt det här.
Vet ni...
STEVENS FÖRSVARSADVOKAT
Jag kan inte föreställa mig att Brendan Dassey gjorde det han fälldes för.
Jag kan inte tänka mig det.
Jag tror inte att han gjorde det.
Här har vi en 17-årig pojke som har förlorat sitt liv.
På riktigt.
Han har förlorat allt som gör livet värt att leva,
och allt som livet kan ha kommit att bjuda på.
Krafterna som har orsakat detta...
Jag förstår dem och jag tror inte att de drevs av illvilja.
De är bara ett resultat av vanligt mänskligt felande.
Men konsekvenserna...
...är så tragiska och hemska.
Jag älskar er och jag vet att ni är oskyldiga.
STEVENS PÅFÖLJDSFÖRHANDLING
Jag älskar kramar.
Jag älskar att få folk att skratta.
Jag älskar skratt.
Jag älskar...
...mina systrar, min mamma, hela min familj förstås.
Jag hatar ingen.
Jag älskar många människor.
Jag känner mig älskad.
Mike Halbach, Teresa yngre bror.
Ärade domare Willis,
min familj och jag skulle aldrig välja att hamna i en sådan här situation.
Vi valde aldrig smärta och förlust.
Men Steven Avery valde min syster Teresa.
Han tänkte bara på sig själv.
Han valde att ta hennes liv.
Han valde att behålla sina synder inom sig och skylla på andra.
Han valde att inte ta ansvar och be om förlåtelse,
utan tvinga 12 jurymedlemmar att avgöra om han var skyldig eller inte.
De gjorde det och har försatt dig i den situation du nu befinner dig i.
Liksom Gud vägledde Teresas liv, låt honom vägleda ditt beslut nu.
Valet är ditt.
Jag ber dig att döma Steven Avery till livstids fängelse.
Tack.
Mr Avery,
Du har rätt att yttra dig, om du vill säga något.
Herr ordförande, jag känner sorg för familjen Halbach,
Teresa Halbachs familj,
det de går igenom, smärtan...
hatet de känner.
Ingenting gör att hon kommer tillbaka.
Och min familj, det de går igenom...
och allas vänner och omgivningen.
Alla lider.
När det gäller mig... Jag dödade inte Teresa Halbach.
Jag är oskyldig till allt detta.
Jag kommer att bevisa att jag är oskyldig.
Det var allt jag har att säga. Tack.
DOMARE MANITOWOCS DISTRIKTSDOMSTOL
Jag måste säga, mr Avery, att det som verkligen gett intryck,
när jag förberedde mig inför dagens förhandling,
är den fortsatta fara du utgör för alla omkring dig,
vilket inte bara bevisats av mordet i det här målet,
men också tidpunkten i ditt liv.
Vilka brott som än har figurerat i ditt förgångna,
vid tidpunkten för mordet, verkade det som om ditt liv
var på väg att vända till det bättre.
Men trots att du fick mycket sympati från allmänheten,
och möjlighet att få ett betydande skadestånd,
så begick du det hemska mord som gör att du är här idag.
Vad gäller bedömningen av faran du utgör för andra,
tvingar bevisningen mig att dra slutsatsen
att du troligen är den farligaste individ
som någonsin satt sin fot i denna rättssal.
Dina advokater har argumenterat vältaligt
att domstolen borde möjliggöra frisläppande i framtiden.
Men vad jag kan se, finns det inget som tyder på att allmänheten
någonsin skulle vara trygg.
En av de saker som slår mig mest är att i takt med din ålder,
har dina brott blivit grövre.
Det här brottet begicks när du var 43 år gammal.
Med tanke på din brottsliga trend...
...har samhället skäl till oro
över att du skulle återfalla,
och begå allvarliga brott om du någonsin blev frisläppt.
1 juni 2007 dömer domare Willis Steven till livstids fängelse
utan möjlighet till villkorlig frigivning.
2 augusti 2007 dömer domare Fox Brendan till livstids fängelse
med möjlighet till villkorlig frigivning 2048.
Det största felet med vårt rättsväsende...
...är den obefogade vissheten hos poliser och åklagare
och försvarsadvokater och domare och jurymedlemmar...
...om att de gör rätt.
Att de helt enkelt har rätt.
Det är tragisk avsaknad av ödmjukhet
hos alla som är involverade i vårt rättsväsende.
Vi kan alla säga att vi aldrig kommer att begå brott.
Men det finns ingen garanti för att vi aldrig blir anklagade för brott.
Och om det händer,
lycka till i vårt rättsväsende.